Jeg har oprettet et tag, der hedder statslovbrud, og har tænkt en del over hvad man kan kalde det. (Først tænkte jeg at kalde det for 'statskriminalitet', men det er for stærkt. Man kan jo godt bryde loven uden decideret at blive kriminel. Så tænkte jeg på ordet 'magtbrynde', men det er også meget farvet): Det er det fænomen at statslige instanser bevidst eller ubevidst (men det er mest interessant når det er bevidst) bryder dens egne love. Det er jo den anden side af civil ulydighed. Et argument for civil ulydighed er jo mime-argumentet: Når staten bryder loven, må vi også.
Et andet argument for civil ulydighed i spørgsmålet om statens egne lovbrud er at samvittigheden byder én at handle på tværs af samfundets love, når konsekvenserne af lovene (og af statens lovbrud) nu engang er som de er.
Et andet argument for civil ulydighed i spørgsmålet om statens egne lovbrud er at samvittigheden byder én at handle på tværs af samfundets love, når konsekvenserne af lovene (og af statens lovbrud) nu engang er som de er.